DULCELE SĂRUT AL DALIEI
D-l de Foc împotriva D-lui de Gheață.
După uralele oamenilor, parcă era prima noastră confruntare.
Nu era prima și nu avea să fie nici ultima.
Iar acum, știrile locale.
Violențele dintre soldați și mexicani au atins un nou prag în această seară,
după ce soțiile a doi marinari au fost atacate.
Limitarea accesului în Los Angeles nu a diminuat conflictul,
însă poliția asigură populația că deține controlul asupra situației.
Soldat, îl vezi pe slăbănogul de colo ? Haide, soldat !
Arde-l !
Bleichert !
Îl cunoșteam deja după reputație. Deținătorul recordurilor.
Obișnuita atracție a Stadionului Legion din Hollywood.
Lee Blanchard.
43-4-2 la categoria grea.
Mă știa și el drept Dwight "Bucky" Bleichert.
Categoria ușoară.
36-0-0, clasat pe locul 10 de revista "The Ring".
Care luptă cu adversari anonimi în divizii obscure.
Dă-i drumul de aici !
În primul nostru an la secția de poliție, nu ne-am adresat niciun cuvânt.
- Cine-i ăsta ? - Sunt prieten cu el.
Ofițer Bleichert ?
Ți-l prezint pe d-l Tomas Dos Santos.
Ai venit aici doar ca să ridici un amărât de infractor ?
Am venit aici din același motiv ca și tine.
Ca să nu fiu omorât.
Al naibii să fiu dacă n-am dat lovitura.
- Îl arestez mâine dimineață. - E o nebunie !
N-o să reușim în seara asta.
Vorbești englezește ?
Ai un croșeu de stânga bun.
- Știi cum e. Vechile obiceiuri. - Da.
Prietena mea te-a văzut luptând de câteva ori.
A spus că ești bun. Că ești cineva.
Într-un cerc restrâns.
N-am ajuns niciodată în diviziile importante, ca tine.
Primii 25 au fost de mâna a doua. I-a ales impresarul meu.
Din fericire, au supraviețuit.
Evreul care e ajutor de procuror la Mandate, e un fanatic al boxului.
A promis că-mi prinde un post acolo.
Șeful de la Mandate era o celebritate locală.
Îi vâna pe adevărații criminali.
Nu ridica niște amărâți din fața unui adăpost pentru vagabonzi.
Bleichert, vreau să urci în biroul procurorului.
Ajutorul de procuror se ocupa de meciuri, transferuri, promovări.
Atunci nu-mi păsa.
D-lor, Bucky Bleichert !
Bucky, acesta e șeful departamentului, Thad Green.
- Îmi pare bine să te cunosc. - Ajutorul de procuror, Ellis Loew.
Citește cu voce tare, băiete ! A apărut în "Sunday Times".
"Înainte de război, Orașul Îngerilor a avut parte de doi pugiliști deosebiți,"
"cu stiluri total diferite, precum focul și gheața. Lee Blanchard..."
Scuzați-mă !
"D-l de Foc și D-l de Gheață nu s-au luptat niciodată,"
"dar simțul datoriei i-a reunit la departamentul de poliție."
"Blanchard a rezolvat cazul jafului de la Banca Boulevard-Citizens, din 1939"
"și l-a capturat pe criminalul Tomas Dos Santos."
"Bleichert și-a servit orașul cu onoare, în timpul revoltelor mexicane."
- Sari la sfârșit ! - Da, șefule.
"În ziua alegerilor, cetățenii sunt rugați să voteze pentru alocarea de fonduri,"
"astfel încât departamentul de poliție să beneficieze de echipament nou"
"și de mărirea salariilor întregului personal, cu 8%."
"Rețineți exemplele D-lui de Foc și al D-lui de Gheață."
"Votați pentru această propunere."
- Ce crezi ? - Subtil.
Propunerea n-o să adune prea multe voturi acum, dar, cu puțină publicitate,
am putea s-o introducem în selecția de luna viitoare.
- Da, d-le. - Foc și Gheață.
Zece reprize, la sala academiei, peste trei săptămâni, înainte de alegeri.
Încasările vor fi donate în scopuri caritabile.
După aceea, ne formăm propria echipă de box.
Ce zici, Bucky ? Câștigi ?
Bucky !
Vreau s-o cunoști pe Kay Lake.
- Bună ! - Bună !
- Te faci puternic ? - Știi cum e.
Tocmai îi povesteam lui Kay despre noua noastră ocupație.
- Îți place boxul, d-ră Lake ? - Nu, Lee obișnuia să mă ia cu el.
Luăm lecții de pictură și desenam.
M-a făcut să renunț la lupte. Nu voia să ajung o legumă.
- Promit să nu te lovesc prea tare. - Loew o să fie foarte bucuros.
- A pariat pe mine ? - Așa cred.
Dacă o să câștigi, te alegi cu un post la Mandate.
Și ție ce-ți iese ?
Pariurile funcționează în ambele sensuri.
Prietenei mele îi plac lucrurile frumoase, iar eu nu-mi pot permite s-o dezamăgesc.
Nu-i așa, iubito ?
Continuă să vorbești despre mine la persoana a treia. Mă flatează.
Ce crezi despre toate astea, d-ră Lake ?
Din motive civice, sper ca departamentul de poliție
să fie ridiculizat pentru o asemenea farsă.
Din motive personale, sper să câștige Lee.
Și din motive de estetică, sper să arătați bine fără cămăși.
Tată ?
- Bună ziua, Dwight ! - În engleză, tată.
Engleza e o porcărie ! Și America la fel !
N-ai apucat să termini avionul.
Nu vrei să-l termini ?
Stai jos !
Ar fi bine dacă ai putea veni să faci curățenie aici
și să ai grijă de el măcar o săptămână.
Știu că îți sunt dator.
Se pare că e adevărat ce am auzit.
Mickey Cohen îl are ca favorit pe Blanchard, cu șanse de 2 la 1.
Așa de încrezător ești ?
Ți-ai făcut temele ?
Da, mi le-am făcut.
Nu pariez pe mine, Pete.
Blanchard este eroul.
Așa trebuie să fie. Eu sunt un oarecare.
Cel puțin arată bine fără cămașă.
Unde ți-e blocul de desen ?
Nu m-am priceput niciodată. Mi-am dat masteratul în istorie.
- Studiile sunt un obicei costisitor. - Le-a plătit Lee.
- De ce a renunțat la box ? - Eu l-am rugat.
În plus, munca în poliție l-a făcut mai disciplinat.
Ai prietenă, Dwight ?
Mă păstrez pentru Rita Hayworth.
S-a lăsat de box și te-a ținut în școală. Un om pe cinste.
Un cuplu pe cinste. De ce nu v-ați căsătorit ?
Concubinajul nu e văzut cu ochi buni. Probabil că i-a afectat și reputația.
Deci unde sunt inelul și copiii ?
Pentru asta ar trebui să ne culcăm împreună, Dwight.
Sala era plină ochi.
O mulțime frenetică, dornică să afle ce se ascunde în noi.
Eu știam deja ce se ascunde în noi. Ambiție, mândrie,
insatisfacția unei vieți care pornise într-o direcție greșită.
Mult noroc, Dwight !
Luptați corect !
Simt că sunt dator să-ți spun asta, în calitate de prieten.
Să faci în așa fel încât să iasă bine.
1... 2... 3... 4... 5...
Am pierdut multe în viață.
Dar niciodată un meci plătit.
Am renunțat la postul de la Mandate ca să scap de datorii.
Cei 8000 de dolari pe care i-aș fi luat, îmi ajungeau să-l țin pe bătrân
într-un azil bun, timp de trei ani.
O lovitură bine calculată în ultima rundă,
care să mă convingă de faptul că nu sunt chiar un laș.
Zâmbește !
E frumos, nu-i așa, tată ?
Ce crezi ?
Te ascunzi acolo încă o săptămână ?
Nu te-ai plictisit încă ?
Frumoși dinți ! Vrei să lucrezi la Mandate ?
Am pierdut. Cum rămâne cu înțelegerea pe care am făcut-o cu Loew ?
Nu citești ziarele ? Propunerea a fost acceptată ieri.
Vrei postul ?
Bună dimineața, D-le de Gheață !
Campionul !
Arată-le buza ! Pe aici !
Ofițer Bleichert, aceștia sunt detectivii noștri, de la Omucideri, de la Fraude etc.
Eu sunt căpitanul John Tierney.
Tu și cu Lee sunteți oamenii zilei. Sper că v-au plăcut aplauzele.
N-o să mai aveți parte de așa ceva până la pensie.
Destul cu prostiile !
Ascultați-mă ! Acesta e raportul pentru săptămâna
care s-a încheiat pe 14 noiembrie 1946.
Mai întâi, jefuirea a două magazine de băuturi alcoolice.
Broadway din Districtul 7 și Hill Liquor din Cartierul Chinezesc.
În al doilea, cineva a fost lovit cu arma. Tocmai ce-mi place mie.
Russ Millard, de la Omucideri.
Soția și copiii îți sunt recunoscători pentru mărirea de salariu.
Ofițer Bleichert, eu sunt Bill Koenig. Acesta e Fritz Vogel.
- Bine ai venit ! - Îmi pare bine să te cunosc.
Lee, trebuie să afli ceva.
Am auzit că Bobby DeWitt va ieși pentru bună purtare.
Va fi eliberat pe la sfârșitul lui ianuarie.
Mulțumesc, Russ.
- Cine e Bobby DeWitt ? - O veche problemă.
Vii la o friptură diseară ?
Să n-aduci vorba de DeWitt. O va supăra pe Kay.
Sigur.
- Frumoasă casă ! - E din economiile mele.
Bună !
Dwight, îmi pare bine că ai putut veni.
Cum a fost în prima zi ?
Multă voie bună și hârțogărie, din câte știu eu.
Uite ce zâmbet ai acum !
E frumos, nu-i așa ?
- Ce anume ? - Că tu și Lee sunteți parteneri.
N-ar fi ieșit așa de bine nici dacă ați fi plănuit asta, nu-i așa, Dwight ?
- Aș fi putut să-l bat. - Dar n-ai făcut-o.
Cine știe, iubitule ? Bucky a fost cineva odată.
- Iar acum, iată-ne pe toți împreună. - E frumos.
E mai mult decât frumos.
Nimic nu se compară cu dinții tăi lipsă, Dwight.
Să toastăm ! Pentru acceptarea propunerii.
Pentru meciul dintre Bleichert și Blanchard,
cu încasări mai mari decât cel dintre Louis și Schmeling.
- În cinstea polițiștilor mei de neînvins. - În cinstea noastră.
Din noiembrie și până de Anul Nou, eu și Lee am prins
11 infractori care au comis delicte majore,
18 căutați pentru trafic și 3 care s-au sustras urmăririi penale.
După orele de serviciu, mergeam acasă la Kay.
Câteodată ne pregătea cina, iar alteori ieșeam cu toții în oraș.
Ea se afla întotdeauna acolo.
Niciodată între noi, însă mereu la mijloc.
De Revelion, am mers în centru, la localul lui Morrie Friedman,
un prieten de-al lui Mickey Cohen, care îi mai oferea informații lui Lee.
Au fost cele mai frumoase momente din viața mea.
Ascultați-mă ! Vă mulțumesc, d-lor.
Raymond "Junior" Nash, condamnat pentru viol, jaf armat
și vătămare corporală.
A stat în Închisoarea Statală Texas și la Alcatraz.
A lovit o bătrână cu arma, în timpul jafului de lângă Leimert Park,
de marți dimineața. Femeia a murit aseară.
E vreo legătură între victimele violurilor ?
Toate sunt tinere de culoare.
Junior Nash era un neisprăvit din Oklahoma, care venise în vest
și îi luase pe localnici drept o pradă ușoară,
doar pentru că aici cowboy-ii preferă să arate ca Gene Autry.
Bineînțeles că nu mă interesa dacă era un dur sau dacă îi păsa de ceva.
Viola copii și omora oameni în bătaie. Era un laș și voiam să-l termin.
Îți vând un pont. O să se întâmple
lângă intersecția străzilor Norton și Coliseum, în seara asta.
- Partenere, ești gata de plecare ? - Da.
Nash are o ascunzătoare la intersecția străzilor Norton și Coliseum.
- Tăceți ! Dați-i drumul de aici ! - Bine !
- Să nu vă mai zic o dată ! - Plecăm !
Ajutor ! Să mă ajute cineva !
Iubitule, o să încheiem un târg foarte avantajos.
Îmi e dator de ceva timp, așa că n-ai de ce să-ți faci griji.
Tu n-ai de ce să-ți faci griji. Eu am un polițist corupt pe cap.
O să se ocupe de mine foarte curând. Și vorbesc foarte serios.
Polițist corupt ?
Eu știam că nu e corupt, Baxter.
Vreau doar să ajung acasă. De ce-mi faci asta ?
Din același motiv ca și tine. Știi de ce-ți fac asta.
- Unde-i tipul ăsta ? - Acolo. Aproape am ajuns.
Haide, iubitule !
- Acum trebuie să mă țin după tine ? - Haide !
E ultima oară.
Dwight !
Bucky, ai grijă ! Lasă-te în jos !
Eram pe jumătate adormit, dar Lee a fost pe fază.
Simțise glonțul venind.
Mi-a salvat viața.
Dă-te naibii de pe mine ! N-am făcut nimic.
Atunci ce s-a întâmplat adineauri ?
Du-te dracului !
Lee !
Cam asta e tot.
Îți mulțumesc pentru timpul acordat și pentru ce-ai făcut.
Cred că Blanchard îl cunoștea pe alb. L-a arestat odată.
L-a ajutat pe Lee de câteva ori. Baxter Fitch.
E un cartier în care ai de lucru. Uită-te la cel din fruntea listei.
Cu grijă, băieți ! Vă rog.
Să nu călcați peste tot. Vă rog, cu grijă !
Sigilați zona ! Ascultați-mă !
Niciun reporter să nu vadă cadavrul. Faceți poze și, după aceea, acoperiți-l !
Stabiliți o limită de 2 metri.
Dacă trece vreun reporter de ea, îl arestați.
D-lor, înainte ca situația să ne scape de sub control, să stabilim un lucru.
Prin publicitate, obținem mărturii și, o dată cu acestea,
tot felul de nebuni, mincinoși și piste false,
așa că o să păstrăm tăcerea în privința anumitor lucruri.
Detaliile legate de mutilare și eviscerare, le țineți pentru voi.
Nu le spuneți nici soției, nici iubitei și nici altor polițiști.
Bleichert, ce naiba cauți aici ? Unde-i Blanchard ?
E aici.
S-ar putea că Nash să închirieze o cameră în clădirea aceea.
Am auzit la radio ceva despre un schimb de focuri. Era vorba de Nash ?
Nu. Am avut niște probleme.
Înapoi ! Nu depășiți perimetrul !
Raymond Nash. Îl mai ții minte ? Ar fi bine să verificăm locul.
- Nu e mâna lui. - Nu.
Dar a omorât o femeie în bătaie. E tot primul pe listă.
Am nevoie de toată lumea, imediat !
Lee.
- Ce s-a întâmplat ? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Lee, e vorba de Baxter Fitch ? Ce s-a întâmplat ?
- Nu contează. - Te cunosc, Lee.
- Lee. - Îl cunoștea pe unul dintre ei.
Dwight, tu ai fost sau ei ?
Mi-a salvat viața.
Kay, cine e Bobby DeWitt ?
Știu că Lee are probleme cu el de mult,
dar nu vrea să discute despre asta și tipul iese peste o săptămână.
Știi cine e ?
Mi-e frică, Dwight.
Am să mă ocup de asta.
Nu știi nimic despre mine.
Bobby DeWitt.
Ce fel de oameni sunt aceia care profită de alții ?
Ce simt atunci când își zgârie numele pe viața altcuiva ?
Era cel mai important caz din cariera lui Lee.
El nu aducea vorba despre asta iar eu nu-l întrebam niciodată.
După ce informatorii lui Lee l-au turnat pe Bobby DeWitt,
un "pește" de doi bani, care s-a aflat în spatele jafului,
DeWitt n-a recunoscut nimic la proces, nici măcar după ce a ascultat
mărturiile câtorva dintre fete. Printre ele, se afla și Katherine Lake,
din Sioux Falls, Dakota de Sud, care voia să se lase de prostituție.
DeWitt s-a ales cu închisoare pentru cel puțin 10 ani, la San Quentin,
iar Lee s-a ales cu Kay.
Sau poate că e, de fapt, invers.
Trebuia să-l căutăm pe Nash.
Asta ține de cei de la Omucideri, nu de noi.
O fată a fost ucisă.
Trebuie să le demonstrăm alegătorilor că au făcut bine votând
pentru alocarea de fonduri. Vom face impresie bună dacă reușim.
Poate că nu era o fată atât de cumsecade.
Poate că bătrâna pe care a ucis-o Nash, era bunică.
Mai bine îi lăsăm pe cei de la Omucideri să se ocupe de asta,
iar noi ne vedem de treabă, înainte că Nash să mai omoare pe cineva.
Mai ai și alte presupuneri ?
- Am primit destule laude. - Cu sau fără tine, Bucky.
Cu sau fără tine.
Drept urmare, am creat o echipă specială,
formată din polițiști foarte bine pregătiți,
printre care și detectivii Russell Millard, D-l de Foc al nostru
și partenerul său, D-l de Gheață.
D-le Loew, sunteți sigur că îl veți găsi pe criminal, înainte să lovească din nou ?
Vă garantez că acest criminal va fi prins.
- Ai cerut să preluăm cazul ? - Ușurel, Buck.
I-am zis lui Loew că Nash a ieșit din jurisdicția noastră.
Ce-ai făcut ? Ești nebun ?
E în ordine. E urmărit în continuare.
Ăsta e marele eveniment. Cazul lui Nash e o nimica toată.
Mai dă-mi o săptămână pentru cazul fetei. Care-i problema ?
Îl lași pe Nash să ne scape.
Din primele indicii reiese că e vorba de o femeie albă,
cu vârsta cuprinsă între 16 și 30 de ani.
Cadavrul este secționat în două, de la nivelul ombilicului.
Prezintă lacerații de o parte și de alta a gurii.
Nu există echimoze la nivelul gâtului.
Eroziuni dreptunghiulare ale pielii.
O plagă înțepată la nivelul palmei drepte.
Examinarea cavității abdominale superioare decelează absența sângelui.
Intestinele, stomacul, splina și ficatul au fost scoase.
- Pot să fumez, doctore ? - N-o să se supere.
În partea inferioară, se constată absența organelor reproducătoare.
Ambele picioare sunt fracturate de la genunchi. Întrebări ?
- Ce crezi ? - Iată ce nu s-a întâmplat.
N-a fost violată și nu era însărcinată.
Cauza morții poate fi rana de la gură, ori a fost bătută cu o bâtă de baseball.
- Dar organele interne ? - I le-a scos după ce a murit.
Cred că, după aceea, i-a golit corpul de sânge
și l-a spălat, probabil, în cadă. I-ați aflat numele ?
Elizabeth Ann Short, născută pe 29 iulie 1924,
în Medford, Massachussets.
A fost arestată în '43, în Santa Barbara,
pentru consum de alcool sub limita de vârstă.
În afară de asta, e curată.
Au fost patru surori, părinții sunt divorțați,
iar tatăl ei se află în Los Angeles.
A vândut o poză de-a ei celor de la "The Herald Express".
Am un alibi, în caz că vă gândiți că eu am făcut-o.
Mai puternic decât strânsoarea unui crab, adică fără puncte slabe.
Sunt detectivul Bleichert, d-le Short. Acesta e detectivul Blanchard.
Am vrea să primiți condoleanțele noastre, pentru pierderea fiicei dvs.
Da, știu cine sunteți.
N-ați fi rezistat nici măcar o repriză împotriva lui Jim Jeffries.
Cât despre Betty, a căutat-o cu lumânarea.
- Vreți să auziți alibiul meu ? - Da, dacă tot ești așa nerăbdător.
Am fost de serviciu la restaurant, 27 de ore la grătarul acela.
27 de ore, dintre care 17 în plus. Întrebați pe oricine.
E un alibi mai tare ca orice.
Când ai văzut-o ultima dată pe fiica d-tale, d-le Short ?
Betty a venit aici în '43, plină de speranțe.
I-am promis o cameră și 5 dolari pe săptămână, dacă făcea curățenie.
- Locuia la d-ta ? - Am concediat-o în iulie.
S-a mutat în Santa Barbara și mi-a trimis o vedere câteva săptămâni mai târziu.
Un soldat o bătuse destul de rău. E ultimul lucru pe care-l știam.
- Trei rulade cu carne ! - Nu te grăbi în halul ăsta !
- Soldatul era iubitul ei, d-le Short ? - Iubit ?
Toți îi erau iubiți, dacă purtau uniforme.
Betty prefera cantitatea, nu calitatea.
- Spui că fiica ta era o stricată ? - Am cinci fete.
- Un măr putred nu e mare scofală. - Poate avea un prieten, de data asta.
- Poate. - Vreun nume, d-le Short ?
Tom, Dick, Harry. Oricare.
Zicea că vrea să fie actriță, dar...
Nu făcea decât să defileze pe străzi, în costumele acelea negre.
Câte n-ar fi omorâte făcând asta ?
Cine ?
I-a făcut suspecți pe toți soldații americani.
Dăm cu banul ca să vedem cine scrie raportul ?
Mă duc la ascunzătoarea lui Nash, în seara asta.
Ca să văd dacă dă cineva târcoale pe acolo.
Fă-mi o favoare. Treci pe la Kay să vezi ce face.
Sigur.
Bună, Dwight.
- De unde ai știut că sunt eu ? - Lee calcă apăsat.
Lucrează până târziu ?
Ce s-a întâmplat ?
S-a implicat foarte mult în cazul fetei ucise.
A luat-o puțin razna. Cred că de la amfetamină.
Ai citit ziarele ?
A căpătat cea mai mare notorietate de la bomba atomică încoace.
Ellis Loew vrea să ajungă sus și nici Lee nu e prea departe.
- Și tu ? - Ce-i cu mine ?
Ce se va întâmpla cu noi, Dwight ?
- Cu noi trei ? - Nu, doar cu noi.
Doar cu noi doi.
Cu noi...
Kay...
Nu există "noi doi".
E partenerul meu.
- Și asta înseamnă totul. - A făcut multe pentru mine.
Pentru mine a făcut și mai multe.
E mâncare în frigider. Noapte bună !
Trebuie să-i mulțumim lui Bevo Means pentru asta.
Daca ar fi publicat pozele in care Betty e îmbrăcată in negru,
ca actrița din filmul cu Alan Ladd, "Blue Dahlia",
numărul mărturisirilor ar fi triplu.
Iar Hollywood-ul ți-o trage când n-ar face-o nimeni.
Johnson, du-te la o țigară !
- Ce vrei să faci ? - Să mă întorc la Mandate.
În niciun caz. Ești valoros, Bleichert.
Am nevoie de tine aici.
Aici sunt ultimele adrese ale lui Betty și asociații ei.
Te întâlnești cu Bill Koenig și cu Fritzie.
Spune-mi Russ ! Și dă-i drumul de aici !
- Cum facem ? - De obicei, vorbește Fritzie.
Aplicăm forța fizică ?
Lasă-mă pe mine să discut cu ea.
Prima întrebare.
- Lorna Mertz locuiește aici ? - A locuit.
A plecat din oraș azi-dimineață.
Dar îi țin valiza până își plătește chiria.
Asta e ?
Și d-ra Short se mută foarte des, nu-i așa ? O amenință cineva ?
Biata de ea ! Problema nu erau dușmanii, ci prietenii.
- Așa e. Să schimbăm subiectul. - Bine.
- Ce-ar fi să vorbim despre afaceri ? - Mai bine despre lumea filmului.
- Aici vreți să ajungeți toate, nu ? - Dragule, eu am ajuns deja.
Felicitări ! Dar Betty ?
Poate o dată sau deloc.
A venit de Crăciunul trecut, lăudându-se cu marele ei debut.
Cred că, în cele din urmă, a obținut un rol, după probele acelea.
- Dar avea tendința să... - Să exagereze ?
Nu, mințea cu nerușinare.
Știi numele vreunui prieten de-al ei ?
Ce e ? Îmi spui ?
Țin minte că, înainte să se despartă, ea și Lorna...
- Mertz ? - Da, ea și cu Lorna Mertz.
Nu vreau să bârfesc, dar le-am văzut pe Hollywood Boulevard,
stând de vorbă cu o femeie mai în vârstă.
Ea purta un costum bărbătesc și era tunsă scurt.
Dar asta s-a întâmplat numai o dată.
D-ră Saddon, vreți să spuneți că vorbeau cu o lesbiană ?
- A venit șoferul d-tale. - Da, trebuie să plec.
- N-am terminat încă. - Atunci de ce nu mă arestezi ?
Camioneta n-o să mă aștepte.
Ce-ar fi să ne uităm în valiza Lornei, ca să poți pleca după aceea ?
Ea e. Are 15 ani.
Știi la care studiouri a dat probe ?
Nu erau tocmai niște studiouri.
Probă Elizabeth Short
- De unde ești ? - Din Boston.
- De când locuiești aici ? - De doi ani.
- Ți-ai pierdut accentul. - Da.
- Căutați o fată cu accent ? - Nu, e în ordine.
Fiindcă pot să-l folosesc din nou. Pot să jonglez cu accentele
și îl imit pe oricare din lume.
Nu avem nevoie chiar de asta. Îți mulțumim.
Pot fi de oriunde.
Bine. Să auzim accentul de Boston.
- Acum ? - Da.
Nu pot acum.
Ar trebui să mă întâlnesc cu profesorul meu
care mi-a fost prezentat de către David Selznick.
- Îl cunoști pe David O. Selznick ? - Da.
A fost foarte amabil cu mine. M-a dus la cele mai frumoase restaurante
și m-a tratat ca pe o doamnă, cu respect. Și ce credeți ?
A fost foarte impresionat de cum am interpretat-o pe Scarlett.
Ai dat probă pentru rolul Scarlett O'Hara ?
Nu am dat probă pentru "Pe aripile vântului",
dar îmi place atât de mult filmul,
încât am hotărât să învăț toate replicile lui Scarlett.
Și vreau s-o interpretez și pentru dv., fiindcă arătați bine.
Nu cred că ne trebuie asta.
Dar eu cred că arătați bine și am s-o interpretez acum.
Dumnezeu mi-e martor
că nu voi mai ști ce-i foamea.
Chiar dacă va trebui să mint, să înșel sau să fur.
N-am să mai știu ce-i foamea.
O ura și voia să afle toată lumea.
- Trebuie să mănânci ceva. - Ia asta de pe masă ! Fir-ar să fie !
Dwight, trebuie să faci ceva. E așa de când...
Ia niște aer ! Am eu grijă de el.
Bucky, n-a ales-o la întâmplare.
Și-a planificat fiecare pas.
Ai aflat ceva astăzi ?
Nu merită să-ți faci asta. Hai să plecăm de aici !
- Nu, rămân cu ea. - Haide !
Du-te să afli ceva despre ea !
Pentru controlul băuturilor ?
Departamentul de Poliție Los Angeles, Omucideri.
Cine a fost omorât ?
- Le-ai mai văzut ? - "Dalia" are o soră ?
Nu știu. Spune-mi tu.
N-am văzut-o decât în ziare, iar pe școlăriță, niciodată.
Nu ne încurcăm cu minore. Capisci ?
- N-am văzut-o, omule. - Nu mă minți !
Are 15 ani.
Zi-mi adevărul sau ai să-ți petreci următorii cinci ani
servind băuturi gardienilor de la Tehachapi.
De câteva ori, acum două sau trei luni.
Obișnuia să cerșească băutură de la prietenele ei.
Dar îi plăceau băieții. Sunt sigură, omule.
Dar pe "Dalia", niciodată.
Scuzați-mă, d-nelor.
Mă întrebam dacă ați văzut-o pe această fată.
- Ați văzut-o ? - Nu.
N-am văzut-o.
Pe fata asta ?
Nu era prima imitație a "Daliei", pe care o vedeam,
însă era cea mai bună.
Ea să fi fost cea pe care o cunoșteau Betty și Lorna,
sau era doar o bogătașă căreia îi plăcea decadența ?
- Nu ! - Nu mai vreau astea în casă.
- Nu ! - E o nebunie !
Am să-l prind pe individul ăsta, iubito !
Am să reușesc.
Vorbește cu ea, Bucky ! Fă-o să înțeleagă !
Lee, are dreptate.
Sunt cel puțin trei infracțiuni. Nu poți...
I-am dat o săptămână. Peste patru zile, se termină.
Dwight, ești atât de laș câteodată !
Trecuseră trei zile de când i-am omorât pe cei patru.
Mai rămăseseră trei până să iasă Bobby DeWitt.
Încercam să mă conving de faptul că eu sunt cel puternic, dintre noi trei.
Mă temeam că așa era.
Frecventati cartiere rău famate, d-ră Linscott ?
Acum, da. Tata mă spionează iarăși ?
"Maddy, fetițo, n-ar trebui să mergi în astfel de locuri nepotrivite."
Sunt polițist.
Ești nou.
De la Omucideri. Să vorbim despre Elizabeth Short și Lorna Mertz.
Știu că le-ai cunoscut, așa că să nu mă prostești.
Altfel, te duc la secție și o să ai parte de publicitate, din plin.
A fost o întâmplare. Le-am cunoscut în "La Verne", toamna trecută.
Pe Betty am văzut-o o singură dată, iar pe Lorna, de câteva ori.
Veneau să cerșească băutură sau mâncare de la fete.
Atunci de ce ai fugit aseară ?
D-le, tatăl meu este Emmett Linscott.
Acel Emmet Linscott. A construit jumătate din Hollywood și Long Beach.
Închipuie-ți titlurile din ziare.
"Fiica magnatului interogată în cazul Dalia Neagră".
"Au flirtat într-un bar de lesbiene." Ai înțeles ideea ?
Cât se poate de clar.
Și despre ce vorbeați ?
- Când ? - Când flirtați.
Lorna vorbea despre idiotul ei de prieten, de nu-stiu-unde.
Betty povestea despre ultimele noutăți din lumea filmului.
Stele, Hollywood, vise. Tot tacâmul.
Betty ți-a povestit despre filmul în care urma să joace ?
În ceea ce privește conversațiile, erau la același nivel ca și tine.
Ești drăguță. Răspunde la întrebare !
Sunt obosită. Vrei să auzi alibiul meu ca să mă pot duce acasă ?
Sigur.
Eu și familia mea am fost la casa din Lagună, de duminică până joi,
împreună cu servitorii. Dacă vrei să verifici, sună-l pe tata.
Dar te rog să fii discret.
Așadar...
Ce trebuie să fac să nu-mi apară numele prin ziare ?
Ce vrei să spui ?
Nu ești prea convingător.
Nu-mi trebuie banii tatălui tău, dacă la asta te referi.
Știi că nu la asta mă refer.
Ai putea să mă convingi.
Mâine seară, la 8.
Adresa mea e South Muirfield, nr. 482, Hancock Park.
- Știu adresa. - Nu mă miră.
Să vii să mă iei ca un domn, nu ca un polițist.
Încă un lucru. Cum te cheamă ?
- Bucky Bleichert. - Bucky ?
Am să încerc să țin minte.
Vă aud foarte bine.
D-nă, de-abia am învățat să bat la mașină.
Da, Stella, așa ar fi mai bine.
Ador munca de birou.
- Ce face Kay ? - Nu prea bine.
Pot să le țin o vreme la tatăl tău ?
- Sigur. - Mulțumesc.
DeWitt iese mâine. Mă gândeam să stau de vorbă cu el.